Seppo Hovi
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e3/Seppo_Hovi_1950-luku.jpg/250px-Seppo_Hovi_1950-luku.jpg)
Seppo Johan Hovi (s. 29. marraskuuta 1946 Helsinki) on suomalainen pianisti, kapellimestari, televisiojuontaja ja musiikkineuvos.[1][2]
Seppo Hovin isä oli saksofonisti-viulisti Onni Hovi, joka soitti saksofonia muun muassa Toivo Kärjen studioäänityksissä. Hovi on esiintynyt julkisuudessa nuoresta pojasta asti. Hän oli yhdeksänvuotiaana pyytänyt isältään päästä pianotunneille. Hänelle tarjottiin viulua, joka oli isän toinen soitin, mutta Hovi ilmoitti haluavansa pianon. Hovi opetteli pianon rinnalle myös haitarin soiton. Pianon ja hanurin avulla on hänen mukaansa ollut mahdollista rakentaa ohjelma melko pienellä ryhmällä tai joskus yksinkin.[3]
Uran alkuvaiheet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Esiintymiskokemusta Hoville karttui jo kansakoulussa, kun opettaja Väinö Mäkelä (kirjailija Hannu Mäkelän isä) sai lahjakkaan oppilaansa mukaan runonlausuntaan. Oppikoulussa musiikinopettaja Kalervo Hämäläinen teki radioon rapsodioita, joissa lapset esiintyivät, Seppo Hovi lausujana. Siitä avautui tie Yleisradion lastenohjelmiin.
Hovi pääsi esiintymään Yleisradion Lasten Radioon 1950-luvun lopulla ja esiintyi 1960-luvulla lasten radiokuunnelmissa.
Lapsiääniä alettiin tarvita Yleisradiolla 1950-luvun lopulla, erityisesti kuunnelmissa, joissa aikuiset olivat siihen asti esittäneet myös lapsiroolit. Tuolloin vielä aluillaan olevan television ohjelmien lapsiosiin saatiin esiintyjät Ylen Lasten Radiosta, Seppo Hovi heistä yhtenä. Tuleva pianisti pyydettiin kerran jopa kuuluttajaksi; 12-vuotiaan pojan jouluaatto 1958 kului Teija Sopasen sijaisena.[4]
Muusikon ura
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Hovi opiskeli klassista pianonsoittoa koko kouluajan Sibelius-Akatemian nuoriso-osastolla. 17-vuotiaana Hovi edusti Helsinkiä pohjoismaisissa kulttuurikisoissa jazz-pianossa vuonna 1964. Hän kävi Helsingin opettajakorkeakoulun ja valmistui opettajaksi vuonna 1974. Hän oli luokanopettajana helsinkiläisillä musiikkiluokilla vuoteen 1987 asti.
Hovi toimi Dannyn ja Kirkan kiertueurkurina vuosina 1968–1970. Hovi oli myös Juice Leskisen yhtyeen urkurina heidän ensimmäisellä levyllään.[4] Hovin yhtye soitti 1970-luvulla M. A. Nummisen ns. uusrahvaanomaisilla jatsilevyillä sekä Nummisen lastenlevyillä, joilla Hovi myös lauloi.
Tv-ura
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Hovi aloitti televisiouransa 12-vuotiaana vuonna 1958 Teija Sopasen sijaisena televisiokuuluttajana.[4] 1980-luvun alussa Hovia pyydettiin juontamaan TV1:n musiikkiohjelmia, kuten Laulunlyömiä. Sen jälkeen hän teki MTV3:lla 16 vuotta ohjelmia, joita olivat esimerkiksi Seppo Hovin seurassa, Tenavatähti, Karuselli ja BumtsiBum!.
2010-luvulla Hovi teki yhdessä Lasse Lehtisen kanssa Suomen lähihistoriaa valottavia keskusteluohjelmia kuten Hengen asein ja Maaseudulta maailmalle.[5]
Nykyään
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Nykyään Hovi tekee töitä monen eri musiikkityylin parissa. Hän on soittanut Antti Sarpilan, Pentti Lasasen ja Erik Lindströmin jazzbändissä. Eniten Hovi tekee konsertteja oopperalaulajien kanssa pianistina, kapellimestarina ja juontajana.
Hoville on myönnetty Jenny ja Antti Wihurin rahaston tunnustuspalkinto vuonna 2016. Musiikkineuvoksen arvonimi hänelle on myönnetty vuonna 2012. Näiden lisäksi Hovi on valittu Suomen muusikkojen liiton tunnustuspalkinnon saajaksi vuonna 1998 sekä välittu Suomen Jazzlegendaksi numero 24 vuonna 2012.[6]
Seppo Hovilla on kaksi poikaa, Janne ja Ville, jotka kumpikin ovat muusikoita.[6]
Hovi asuu Helsingin Pakilassa.[7]
Elokuvatöitä
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Haluan rakastaa Peter (1972) – muusikko (playback-yhtyeen pianisti (musiikkinumero 4)) (kreditoimaton tekijä)
- Laukaus tehtaalla (1973) – muusikko (piano) (kreditoimaton tekijä)
- Herra Huu – Jestapa jepulis penikat sipuliks (1973) – muusikko (laulu, piano, harmonikka) (kreditoimaton tekijä)
- Karkkia vain karkkipäivänä (1974) – musiikki, näyttelijä
- Jäniksen vuosi (1977) – muusikko (harmonikka, piano), Markku Kopiston studio-orkesteri
- Kainuu 39 (1978) – muusikko (Heikki Valpolan yhtyeen harmonikan soittaja) (kreditoimaton tekijä)
- Kiljusen herrasväki (1981) – muusikko (haitari, piano / studio-orkesteri) (kreditoimaton tekijä)
- Toto (1982) – muusikko (pianisti musiikkinumerossa 4) (kreditoimaton tekijä)
- Byrokratia (1982) – musiikki
- Balladi Sallista (1982) – muusikko
- Ylösnousemus (1985) – muusikko (Asko Mänttärin studio-orkesterin pianisti) (kreditoimaton tekijä)
- Viimeiset rotannahat (1985) – muusikko (studio-orkesterin pianisti) (kreditoimaton tekijä)
- Anni tahtoo äidin (1989) – muusikko (piano)
Tunnustukset
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Vuoden puhujan titteli 1986
- Suomen muusikkojen liiton tunnustuspalkinto 1998[9]
- Tammikuussa 1998 Koura-palkinto Suomen laulu soi -sarjasta
- Tammikuussa 1998 kaksi Venla-patsasta BumtsiBum! -ohjelmasta. Niitä ennen kaksi Venlaa Seppo Hovin seurassa -ohjelmista.
- Louis Armstrong -palkinto 2014 perinnejazzin edistämisestä Suomessa[10].
- Suomen Big Band -yhdistys, Suomen pop- ja jazzarkisto sekä Imatra Big Band Festival nimesivät Hovin vuonna 2012 Suomen Jazzlegendaksi numero 24.[11]
- Vuonna 2012 Seppo Hovi sai musiikkineuvoksen arvonimen.[1]
- Vuonna 2016 hän sai Jenny ja Antti Wihurin rahaston tunnustuspalkinnon
- Pro Finlandia -mitali 2020[12]
Lähteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Margit Arvonen: Seppo Hovin lapsuusmuistot Iltalehti. 11.9.2006. Arkistoitu 18.8.2014. Viitattu 23.7.2013.
- Kaarina Timonen, "Seppo Hovi: Lastentarhoissakin oli vuorot", Ilta-Sanomat Plussa 1.4.2006.
Viitteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- ↑ a b Vistbackalle valtiopäiväneuvoksen arvonimi Aamulehti. 30.11.2012. Arkistoitu 5.12.2012. Viitattu 2.12.2012.
- ↑ Tasavallan presidentin 30.11.2012 myöntämät arvonimet (102 kpl) (PDF) 30.11.2012. Helsinki: Valtioneuvoston kanslia. Viitattu 2.4.2014. [vanhentunut linkki]
- ↑ Elämäni suurin moka ja muut paljastukset Studio55.
- ↑ a b c Perkiö, Pia: Seppo Hovi – Musiikin tulkki vailla vertaa. Selvis 1/2012. 2012. Elvis ry. Arkistoitu 19.5.2017. Viitattu 7.3.2014.
- ↑ Tuomo Yrttiaho: Seppo Hovi ja Lasse Lehtinen tutkailevat 50- ja 60-lukujen Suomea, mutta löysä nostalgia vesittää analyysin. Helsingin Sanomat 9.1.2020.
- ↑ a b Seppo Hoville Jenny ja Antti Wihurin rahaston tunnustuspalkinto
- ↑ Ritva Berg valittiin vuoden pakilalaiseksi 2005 (Vuoden pakilalainen valittiin nyt neljättä kertaa; edellinen vuoden pakilalainen oli keraamikko Paul Envalds, häntä ennen Finlandia-kirjallisuuspalkinnolla palkittu kirjailija Kari Hotakainen ja häntä edelsi musiikillisesta vaikuttamisestaan tuttu Seppo Hovi.) 15.12.2005. Pakila-seura. Viitattu 28.1.2016.
- ↑ Seppo Hovi Elonetissä Elonet.
- ↑ Pekka Nissilä: Muusikkojen liiton palkitsema Seppo Hovi toivoo monimuotoisuutta, yhteistyötä ja nöyryyttä Muusikko online. 2/99. Arkistoitu 11.10.2016. Viitattu 11.10.2016.
- ↑ Suomalaisia jazzpalkintoja, Perinnejazz.fi. Viitattu 18.11.2021.
- ↑ Seppo Hovi ja Heikki ”Häkä” Virtanen vuoden jazzlegendat Yle Uutiset. Viitattu 4.6.2012.
- ↑ Pro Finlandia -mitali muun muassa Ulla Tapaniselle, Aulikki Oksaselle ja Tuomas Kyrölle Helsingin Sanomat. 2.12.2020. Viitattu 21.12.2020.
|