Herttamisääri
Herttamisääri | |
---|---|
![]() Vältettävät pistekortit |
|
Korttimäärä |
52, 104 (Perumisherttamisääri) |
Pakkatyyppi | Peruskorttipakka |
Taitovaatimukset | Pelissä tarvitaan selvästi enemmän taitoa kuin tuuria |
Pelaajamäärä |
3–6 tavallisesti 4, 6–10 (Perumisherttamisääri) |
Korttien järjestys suurimmasta pienimpään | A-K-Q-J-10-9-8-7-6-5-4-3-2 |
Tuurin osuus | Perustuu lähes puhtaasti taitoon |
Pelisuunta | Oikealta vasemmalle |
Herttamisääri on neljän pelaajan korttipeli. Pelissä yritetään välttää hertan ja patarouvan saamista. Kerätyistä hertoista saa jokaisesta yhden miinuspisteen ja patarouvasta 13 miinuspistettä. Jos pelaajan onnistuu saada kaikki pistekortit yhden kierroksen aikana, hän voi joko lisätä itselleen 26 pluspistettä tai lisätä kaikille muille 26 miinuspistettä eli kyseessä on slammi. Pelin voittaja on se, joka on menettänyt vähiten pisteitä jonkun pelaajan rikkoessa 100 miinuspisteen rajan.[1]
Alkuvalmistelut
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Kaikki kortit jaetaan tasan pelaajien kesken. Jokainen pelaaja valitsee kädestään kolme korttia, jotka annetaan ensimmäisellä kierroksella vasemmalla puolella istuvalle pelaajalle, toisella kierroksella oikealla puolella olevalle pelaajalle, kolmannella kierroksella vastapäätä istuvalle pelaajalle ja neljännellä kierroksella kortteja ei vaihdeta lainkaan. Tämän jälkeen kierto alkaa taas alusta. Kortit annetaan kuvapuoli alaspäin. Saadut kortit saa katsoa vasta, kun on antanut omat korttinsa eteenpäin. Pelin aloittaa pelaaja, jolla on ristikakkonen lyömällä sen pöytään.[1]
Pelin kulku
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Pelissä pelataan neljän kortin tikkejä. Maata on tunnustettava ja isoimman kortin lyöjä voittaa tikin ja aloittaa seuraavan tikin. Jos ei ole annettua maata, voi lyödä minkä kortin tahansa. Hertalla ei saa aloittaa ennen kuin sitä on sakattu toisesta maasta ajettuun tikkiin. Herttaa saa kuitenkin laittaa, jos kädessä ei ole muita kortteja.[1]
Kun kaikki kortit on pelattu, lasketaan, kuinka monta pistettä kukin pelaaja sai, ja aloitetaan seuraava kierros.[1]
Kolmen, viiden ja kuuden hengen pelit
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Peliä voi pelata myös kolme, viisi tai kuusi henkilöä. Koska kortit eivät mene tasan, niin joko yli jäävät kortit (yksi tai kaksi) menevät ensimmäisen tikin voittajalle tai pakasta poistetaan kakkosia, kunnes kortit menevät tasan.[1]
Variaatioita
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Omnibus-hertassa joko J♦ tai 10♦ on 10 pluspistettä.[1]
- Herttamisääriä voi pelata myös pareittain. Vastakkain istuvat ovat parit. Paripelissä pari kerää miinuspisteitä joko yhdessä tai erikseen. Ensimmäisessä slammin voi tehdä myös niin, että kumpikin pelaaja kerää pistekortteja ja parin pelaajat laskevat pisteensä yhteen. Jälkimmäisessä vain toisen pelaajan pitää kerätä pistekortteja, jotta pari saa slammin ja parin pelaajat laskevat pisteensä erikseen ja kun joku on saanut 100 miinuspistettä, niin parin pistemäärä on kummankin pelaajan pisteiden summa.[1]
- Misääriherttamisäärissä yritetään kerätä miinuspisteitä.[1]
- Perumisherttamisääri (engl. cancellation hearts) on 6-10 pelaajan peli, jota pelataan kahdella pakalla. Pelissä kortit jaetaan mahdollisimman tasan ja yli jäävät ovat leski, jonka joutuu ottamaan ensimmäisen tikin voittaja. Ensimmäiseen tikkiin ajaa etukäsi. Herttaa saa pelata koska tahansa. Pelin nimi tulee tilanteesta, jossa kaksi pelaajaa pelaa tikkiin saman kortin. Tässä tilanteessa tuplatut kortit ”peruvat” toisensa, eikä kumpikaan voi voittaa tikkiä. Jos kaikki tikkiin pelatut kortit perutaan, kortit jäävät pöytään ja päälle pelataan toinen tikki, jonka voittaja vie kortit. Jos näin käy viimeiselle tikille, niin kortit saa edellisen tikin voittaja.[1]
Katso myös
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Lähteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Ilmo Kurki-Suonio: ”Herttamisääri”, MMM Korttipelikirja, s. 114–117. Alkuperäisteos taskankielinen Spillefuglen; kirj. Herman Dediche. Helsinki: Otava, 1962.